PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
O čem to mluvíš?
Nemůžeš jít. Pozítří máš termín.
Bože. O nic nejde, mami.
To mě nezabije.
Vím, jak to chodí, ale už skoro...
Dobře, rychle to udělám a půjdu rovnou domů.
Bože můj.
Nic ji nezastaví.
Už je skoro tři čtvrtě na dvě.
Ju-ri někam jde?
Člověk, kterému prodala svou práci, chce, aby něco upravila.
Za chvíli rodí, neměla by chodit ven.
Proč jsi ji nezastavila?
Víš, že mě neposlouchá.
Řekla, že to udělá rychle a že to nic není.
Cos to říkal o tom snu?
Nevím, nepamatuju si to.
Ráno jsem se vzbudil s divným pocitem.
Cítil jsem se nesvůj.
Asi to nic neznamená, když si to nepamatuješ.
Tak, a mám to.
Haló?
Ano, u telefonu.
Kdyby se tak před náhlým neštěstím
rozblikalo varovné světlo.
Záplavě bolesti se nevyhnu,
ale aspoň bych se připravil.
Prý jeho jméno
předznamenává krátký život.
Na to jsem nemyslela.
Proč jsem to udělala?
Kdybych mu tak jen změnila jméno...
Mám pocit,
že za to můžu já.
Každý den tisíckrát chci vrátit čas
a znovu prožít ten den.
Kdybych ji dokázala
jen na pět minut zdržet,
než šla do práce.
Ne,
stačila by minuta,
a pořád by tady byla.
Proč jsem ji nezastavila?
Ale i kdyby varovné světlo existovalo,
smůla by ho jako naschvál nikdy nezapnula.
Zemřela kvůli mně.
Zabil jsem ji.
Zabil.
Zabil jsem ji.
Přiveď Ju-ri zpět.
Přiveď ji zpět.
Přiveď ji zpět, ty troubo.
Přiveď Ju-ri zpět.
Takže nemusíte obviňovat sebe,
že jste toho nevšimli.
14. DÍL NENÍ TO TVOJE CHYBA
Min-džong.
Proč pláčeš? Neplač.
To nebyla tvoje chyba, ano?
Čí chyba to tedy byla?
Protože jsi byl celý den v nemocnici?
Najala jsem chůvu, abych mohla pracovat, a pak jsem ztratila své dítě.
A So-u
za většinou dětí zaostává a víc se kaboní.
Když to všechno není moje chyba, tak čí?
Nejsem její matka?
Min-džong.
Když není dítě v pořádku, každý obviňuje matku.
Proč pořád říkáš, že to není moje vina?
Řekls, že jsem So-unina matka.
Opravdu jsem její matka?
Omlouvám se.
Proč se pořád...
omlouváš...
a trestáš?
Čcha Ju-ri.
Ty tři slabiky jsou pro mě tabu.
Jak dlouho
pro mě ty dveře zůstanou zavřené?
Jak dlouho pro mě budou zamčené?
Musíš je otevřít a nechat mě vstoupit.
Jedině tak se můžu stát opravdovou So-uninou mámou.
Ta chůva.
To je ona.
Ju-ri.
Čcha Ju-ri.
Co...
tím...
Co tím myslíš?
So-unina biologická matka.
Čcha Ju-ri.
Vrátila se mezi živé.
Omlouvám se, ale mohla bys odejít?
Zrovna teď tě vidět nechci.
Jak jsi ji mohla ztratit?
So-u, jsi vzhůru.
Dobré ráno, So-u. Umyjeme se?
Min-džong.
Hotovo.
Dobře.
Počkej minutku.
Nechystáš se do práce? Přijdeš pozdě.
Vím, že tomu nevěříš.
Ani já jsem nevěřil.
Ne, nevěřím tomu.
Nedává to smysl.
Tobě snad ano?
Ta pomocná kuchařka.
Ta chůva je So-unina máma?
Vrátila se ze záhrobí?
Nedělej si legraci.
Proč bych o tom měl vtipkovat?
Přesně. Proč by o tom někdo vtipkoval?
Klesl jsi na úplné dno.
Je to neuvěřitelné,
ale je to pravda.
Nevěřím tomu.
Proč jsi tedy tolik v noci plakala?
Fajn.
Řekněme, že to, co říkáš, je pravda.
Tak...
proč mi to říkáš
teď?
Promiň.
Za začátku to byl pro mě stres,
tak jsem ti to říct nemohl.
Ale nemůžeš zůstat jediná, která to neví.
Min-džong.
Věř tomu nebo ne,
je to pravda.
MISENG
- Promiňte. - Bože.
Co to s ním je?
Proč mě sledujete?
Vidíte mě?
Taky vidíte duchy?
Vidíte mě?
Jste nalevo nebo napravo?
- Kde jste? - Bože.
Ksakru.
Ne, jsem křesťan.
Nevěřím na duchy.
Myslím, že trochu věřím.
Věřil jsem.
Protože chodím k věštcům.
Proč mi to Ju-ri řekla?
Bože, to je suchar.
Hjon-džong.
Hjon-džong!
Ano. Co je?
Jak ostré to chceš udělat?
Bože můj.
- Co je to tentokrát? - Ach, bože.
To kvůli Ju-ri?
Vzdycháš, když mluvíš o Ju-ri.
Cože?
To ty kvůli Ju-ri vzdycháš.
Jen mám o nic strach a je mi jí líto.
To je všechno.
Ju-ri je So-unina máma,
tak jí chci pomoct, ale není to snadné.
Proto pořád vzdychám.
S Kang-hwaem to cítíme stejně.
Chápu,
proč se Ju-ri schovávala
a nepřišla nejdřív za námi.
Proč?
Můj návrat nikomu nepřinesl štěstí.
Tobě i Kang-hwaovi působím takovou bolest.
Neměla jsem se nechat chytit.
Co se děje?
Hej.
- Pohlídej to tu za mě. - Proč?
Kam jdeš?
Hjon-džong, nikam nechoď.
Teď na hlídání nemám čas.
Mám obrovský strach.
Hjon-džong!
Přišel jsi o rozum?
Jak si z ní mohl spustit oči?
Byla hned za mnou.
Byla to jen sekunda.
Setina sekundy.
Věděla jsem, že je včera něco špatně.
Kang-hwaova žena něco říkala?
Samozřejmě, když chůva ztratila její dítě!
Bože, ty idiote!
Idiote!
- Bože. - Bože můj.
O MIN-DŽONG OMLOUVÁM SE.
- Pil-sungova rodina? - Ano.
Kuk-bong je zpovídal, aby zjistil, kde je So-u,
a oni se snažili vykroutit, seč mohli.
Prý byla schovaná na hřišti.
Ano, v domečku.
Schovali ji dobře.
Jsou docela loajální.
Odvedli je odtud.
Kde je Pil-sungova rodina teď?
Ne, to ne...
Jsou pryč.
No tak. Nezačínejte zase.
Je to vytrvalá banda. Drželi se 20 let.
Prostě jen tak zmizeli
kvůli So-u?
Už je to 20 let. Byl čas, aby odešli.
Drželi se dlouho.
Tomu nevěřím.
No...
Odvedli je,
protože schovali So-u?
To je v pořádku.
Rozhodli se sami.
Rozumí tomu, jak se cítí matka.
Brzo budete tam nahoře.
Poděkujte jim, až se tam dostaneme.
Měla bych Pil-sungovi ještě jednou uvařit.
Neplýtvejte časem.
Nestarejte se o ostatní.
Užijte si, dokud jste tady.
Hlupačko.
Nemůžu uvěřit, co ta rodina udělala.
Jsem jim vděčná.
Ale nemůžu jim poděkovat, když jsou pryč.
- Ju-ri. - Ano, mami?
Pojď ven. Přišla Hjon-džong.
Opravdu?
Co se děje?
Hjon-džong je tady.
Dobře.
Hej.
Co se děje?
Naskoč si.
Hjon-džong.
Kdes k tomu přišla?
Proč se ptáš? Držím krok s módou.
Nastup si.
- Fakt je to v pořádku? - Ano.
Jon-dži. Přines sestře kabelku.
Páni.
Na co čekáš? Naskoč si.
Tak dobře. Jedeme?
Kam jedeme?
Kamkoli.
Můžeme jet, kam chceš.
Směje se.
Jsou to spřízněné duše.
Mami, myslím, že Hjon-džong je nejlepší, ne?
- Ju-ri, líbí se ti to? - Paráda!
Je to tak osvěžující!
Taky se mi to líbí!
Tak na to šlápnem.
Jedna.
Dvě. Tři!
To je úžasné.
Určitě to bude super.
- Ju-ri. - Ano?
Jsi v pořádku? Chceš zpátky dolů?
Je mi fajn.
Ale ty tak nevypadáš.
Jsem v pořádku.
- To nic. - Hjon-džong.
Bože, ne. Tohle není dobře.
Ne!
Ju-ri.
Hjon-džong.
Líbí se mi ta scenérie.
Hjon-džong, rychle.
To je pro mě?
PŘESTAŇ SI DĚLAT LEGRACI.
OPERAČNÍ PLÁN
Zítra operuji.
Řekl jsem, že to neudělám.
- Proč ne? - Prostě proto.
Neudělám to.
Proč?
Proč nechcete?
Na terapii si vedete dobře.
Musíte tomu čelit, aby se vám ulevilo.
Chcete být lékař, který nemůže operovat?
Možná později.
Udělám to jindy.
A to bude kdy?
Je čas, abyste se přestal mučit.
- Tady. - Díky.
Teď vypadáš jako Čcha Ju-ri.
Ju-ri.
Ano?
Bylas těch posledních pět let...
taky poblíž mě?
Jistě. Celou dobu jsem byla u tebe.
I když jsem zapomněla na své narozeniny, ty sis vzpomněla.
Možná jsem se usilovně snažila na tebe nezapomenout.
To bylo asi ono.
Když jsi odešla,
nejdřív mi to úplně nedošlo.
Když jsem studovala v cizině,
neviděly jsme se asi rok.
Bylo to podobné.
Měla jsem pocit, že sis jen odskočila.
A pak jsem si uvědomila, že už tě znovu neuvidím,
a nebyla jsem schopná ani jíst.
Pořád jsem jen plakala.
Ale po nějaké době
jsem zase začala cítit hlad.
Začala jsem jíst,
starat se o Ha-džuna
a pracovat.
A jednoho dne...
jsem si uvědomila,
že mizíš z mých vzpomínek.
Oslava tvých narozenin
byla něco jako být s tebou.
Protože mi tě bylo líto.
Tys to věděla, že?
Ano, věděla.
Vlastně jsem byla smutná, že na mě zapomínáš.
Ale zároveň...
jsem se bála, že se na mě nezapomenete.
Sledovat lidi, kteří se kvůli mně trápí,
bylo opravdu peklo.
Kang-hwa?
I to jsi věděla.
Že Kang-hwa má problém.
Ano. Byla jsem s ním celou dobu.
Nedávno dostal podmínku.
Ale to jsem zjistila později.
To jsem mu udělala.
Zlomila jsem mu srdce.
To není tvoje chyba.
Neumřela jsi, protože jsi chtěla.
Ale byla to moje volba.
To kvůli mně se cítil provinile.
Kam šla, že mě nechala samotného?
No, dobře.
To nic není.
NADPŘIROZENÉ SCHOPNOSTI PANÍ MI-DONGOVÁ, ŠAMANKA
SO BONG-JON
Vím, že máte srdce z kamene,
ale jak jste je mohla jen tak poslat nahoru?
Přesně.
Ani jsem se nerozloučila. Krucinál.
Vy nejste lidé.
Pro Kuk-bonga...
Tedy, pro lidi
jste jen démoni, kteří musí jít nahoru.
Jak můžete být tak krutá?
Já vím.
Pokud se nechcete nechat chytit a jít taky nahoru,
vyhýbejte se Kuk-bongovi
a přeneste se přes smutky v tomto světě.
To je fakt ubíjející.
Haló?
Haló, paní.
Chodíte ke klientům domů?
Cože?
Min-džong. Věř tomu, nebo ne,
je to pravda.
Co děláš?
Vystup, Ju-ri.
Říkalas, že zůstaneme u nás.
Budeme pít. Nemůžu řídit.
Půjdeme pěšky.
Mám hlad. Jdeme.
- Mám hlad. - Já taky.
- Hrozně jsem křičela. - Já vím.
Nemohla jsem si pomoct, protože jsi jela tak rychle.
- Tady? - Ano.
To je pro nás.
- Zrovna včas. - Já vím.
- Dobrou chuť. - Díky.
To je vepřový bůček.
- Jdeme. - Mami, je tu Ju-ri s Hjon-džong.
Nemůžu se dočkat.
- Dejme se do toho. - Určitě je to dobré.
Dobrý večer, paní Čonová.
ČCHA MU-PUNG, ČON UN-SUK, ČCHA JU-RI, ČCHA JON-DŽI
- Vypadá to lákavě. - Horké.
Bože.
- Mám hlad. - Vypadá to skvěle.
Tady máte studené pivo.
Jon-dži, jsi nejlepší.
Máme tu pět pijanů.
To nebude stačit.
Já pivo nepiju.
Mám ráda sodžu.
To vím. Jste moje krevní skupina.
Mami, přinesu ti sodžu.
Tumáš, tati.
- Jsi nejlepší. - Páni.
Je to dobré, že?
- Pěkné. - Tati, otevři mi to.
Dej mi to.
Dobře.
Jedna, dvě...
Otevřeno.
Šlo to jako nic.
Napijeme se.
Tady. Dejte si i tohle.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Je to moc dobré.
Sešli jsme se všichni i s Hjon-džong.
Dlouho jsme takhle pospolu nebyli.
Já vím.
Měla jsem moc práce s podnikem a dítětem.
Nechtěla nám připomínat Ju-ri.
Tak byla ohleduplná.
Myslíš, že to nevím?
Netušil jsem,
že takový den někdy znovu nastane.
Co to děláš, tati? To není správné.
Má pravdu. Proč se chováš tak hloupě?
Dobře. Chápu.
- Dost. Je to pryč. - Konec.
- Pane Čcha, přestaňte. - Co je pryč?
To nic. Tatínek se zase chová hloupě.
To říkáš jen tak?
Jistě.
Říká takové věci.
- Bože, tati. - Přestaň.
- Je to tak dobré. - Takže
jste se dobře bavily?
Ano. Bylo to prima.
Z Hjon-džong je dobrá řidička. Dřív se bála jet i pomalu.
To už je dávno.
To není pravda. Tehdy jsem byla začátečník.
Ale padesátka je fakt pomalu.
Tumáš, Ju-ri. Ochutnej to.
Zdá se, že máš jen jednu dceru.
Ty jsi můj syn. Dobře.
Nevěděla jsem, že jsem syn.
Dobře. Měl bych to dát svému synovi.
Tumáš. Dobře.
Co společná fotka?
- Dobře. - Skvělý nápad.
Vypadám dobře?
- Perfektně. - Vypadáš krásně.
- Neboj. - Vždycky jsi krásná.
Dám to sem.
Uděláme skupinku a dívejte se sem.
Pane Čcha, přisuňte se.
Jedna...
Blíž k sobě.
- Jedna... - Tak to funguje?
Podíváme se na fotku.
Ukážu vám to.
Jsem Hjon-džong moc vděčná.
Vždycky jsem jí vděčná.
Líbilo se ti to, Ju-ri?
Ano. Hrozně moc.
Bylo to tak dobré?
Líbil se mi vítr,
vzduch a to,
že mám vedle sebe Hjon-džong.
To ráda slyším.
Odteď už to tak bude pořád.
Každý den si užijeme šťastné chvíle, Ju-ri.
Nechceš to tak?
Samozřejmě že chci.
Cože?
Tati.
Táta už spí?
Tati, tady nemůžeš spát.
- Bože. - Nebyla to ani minuta.
Bylo to někde tady. Kde to je?
Tady. Je to Miseng.
Co tady dělá?
Hej.
Bože, to bolí.
- Bolí to. - Co tady děláte?
Tak to není.
Pusťte mě.
- Vážně to bolí. - Pojďte sem.
Pojďte sem. Mám vás.
- Pojďte za mnou. - To bolí.
Dobrý večer.
Nehýbejte se. Přestaňte.
Co to máte s pažemi?
Je tam něco?
Co to s vámi v poslední době je?
Proč se kolem vás motá duch?
Cože? Duch?
- Stůjte. - Duch?
Řekla jsem, ať se ani nehnete.
On se hýbe?
- To bolí. - Přestaňte. Buďte v klidu.
To je pořád tak stupidní?
Protože tady není ona.
Kdo?
Jeho žena.
Je to její kluk.
Hjon-džong. Kde jsi?
Pospěš si a hned přijď, Hjon-džong.
Teď už víte, že Ju-ri byla poblíž vás celých pět let.
Pojďte prostě sem.
Nevěděl jsem to.
Opravdu
je vedle vás duch?
Proč? Proč mi to dělá?
Že jsem odmítl falešnou diagnózu?
Bože, o to nejde.
„Bože, o to nejde.“
Tak proč?
Proč za ním chodíte?
Správně. Tohle.
Je něco, co pro mě
můžete udělat jen on.
Co?
Co je to?
Paní Mi-dongová, řekněte mi, co říká.
Proč? Proč mi to dělá?
Takže je něco, co pro něj můžete udělat jen vy.
Co je to?
Řekněte prosím mé mámě,
že jsem se...
nezabil.
On ví, že to nebyla sebevražda.
Co říká?
Co je? Co?
Paní Mi-dongová, potřebuju tlumočníka.
Nemůžu čekat.
Jsem velmi nervózní.
Musela to být zábava vidět,
jak moc jsem ji měla ráda jako úplný idiot.
Ne, tak to nebylo.
Víš, co jsem řekla?
Že jsem zvědavá, protože je jako So-unina máma.
Že jí závidím,
protože vypadá jako So-u.
Nic jsem netušila.
Byla jsem jako blázen.
Nejdřív jsi to měl říct mně.
To jsi měl udělat.
Už dlouho jsi...
mezi lidmi...
nevypadala tak šťastná.
Měl jsem strach,
že ti ublížím.
Promiň.
Nejdřív se postarej o své štěstí,
a teprve pak o moje.
Nejdřív si ošetři svoje zranění,
a teprve pak moje.
Jsi v průšvihu.
Proč se neustále tak mučíš?
- Jde to s obědem dobře? - Ano.
Paní ředitelko.
Přišla už So-u?
Už tady měla být, ale ještě jsem ji neviděla.
So-u dnes nepřijde.
Proč ne? Je nemocná?
Ne.
Dnes zůstane doma se svou mámou.
Aha.
Dobře.
OMLOUVÁM SE.
KONTAKTY
ČCHO KANG-HWA
OPERAČNÍ SÁL
Proč pořád říkáš, že je všechno v pořádku?
Vůbec to není v pořádku. Ani ty nejsi.
Proč se pořád...
omlouváš a trestáš?
Nejdřív si ošetři svoje zranění,
a teprve pak moje.
Jsi v průšvihu.
OPERAČNÍ PLÁN
On to neudělá?
Chodí na terapii.
Ale proč to neudělá?
Musí jít na místo, kde utrpěl trauma.
Asi se bojí postavit se čelem k věcem, kterým se vyhýbal.
Máte na mysli expoziční terapii?
Udělám to.
OPERAČNÍ PLÁN
Proč?
Řekl jste, že nechcete.
Co vás přimělo to změnit?
Takhle už dál žít nemůžu.
Musím operaci jen sledovat?
Prozatím.
Chceme vás vystavit místu, kterého se bojíte,
abyste si na něj zvykl.
Dobře.
Myslím, že se doktor Čcho uzdravuje.
Jeho slova to dokazují.
Řekl, že takhle už dál žít nemůže.
Ne, že „jen proto“.
Jistě, že je naštvaná. Ztratila jsem jí dítě.
Ale přesto mi moc času nezbývá.
Musím vidět So-u.
Měla bych jít prosit za odpuštění?
Mami!
Hej.
Kam jdeš?
K doktorovi.
Jdu do nemocnice.
Správně, dnes je pondělí.
Jak to víš?
No, řekla mi to Jon-dži.
Můžu jít s tebou?
- Chceš? - Ano.
Srdce se ti splaší, když uvidíš přechod.
Myslela jsem, že už je to pryč,
ale když uvidím přechod, srdce se mi rozbuší.
Zkoušela jsem na to zapomenout,
ale tělo si to asi pamatuje.
Teď jsem v pořádku.
Nebylo by divné, kdybych se vůbec nezměnila po tom,
co se stalo?
Vždyť jsem jen člověk.
Co to s ním je?
Doktore Kje.
To jsem se lekl.
Co se děje? Co potřebujete?
Proč nejste ve své ordinaci?
Jsou tu lidé.
Prosím?
No, víte...
Někdo mě požádal o laskavost,
ale nevím, jestli mám souhlasit.
Pokud to není extra obtížné, udělejte so.
Přece vás o to nepožádal duch, ne?
- Byl to duch. - Prosím?
Nic. Nevadí.
O nic nejde.
Nepodíváte se na dr. Čcho?
Čcho Kang-hwa? Proč? Měl bych?
Má asistovat u operace. Každý o tom mluví.
Cože?
Kang-hwa, ty asistuješ u operace?
Expoziční terapie?
Ano.
Zvládneš to? Nejsi připravený.
Nemůže to být tak zlé.
Když začneš hyperventilovat,
nezapomeň zhluboka dýchat.
Vypadni, jakmile to začne být zlé, ano?
VSTUP ZAKÁZÁN
OPERAČNÍ SÁL
Mami, proč jsi přestala chodit ke Kang-hwaovi?
Zná tvoje srdce líp než kdokoli jiný.
Můj stav není nijak vážný.
Proč bych za ním měla pravidelně docházet
a připomínat mu jeho bolest?
Myslela jsem, že to tak bude lepší.
Paní Čon Un-suk.
- Bude to chvilka. Počkej tu. - Dobře.
Co se stalo?
Dr. Čcho prý dnes asistoval u operace.
- Zase? - Vydržel to deset minut
a pak vyběhl ven.
Bože můj.
Kang-hwa.
Kde je?
Nevím. Vystřelil ven.
Nevím, kam šel.
Jak mu bylo? Zvládl to dobře?
Ne.
- Běžte ho najít. - Dobře.
Viděly jste dr. Čcho?
- Ne. - Bože.
Kang-hwa, podívej se na mě.
Dýchej.
Je to dobré.
Je to dobré. Dýchej pomalu.
Je to dobré.
Všechno je dobré.
Dýchej, ano?
Dýchej.
Kang-hwa, jsi v pořádku?
Dýchej.
Do toho, dýchej.
Proč jsi to udělala?
Proč? Proč jsi mě nechala úplně samotného?
Proč?
Proč jsi to udělala?
Proč?
Nejdřív musí na operaci on. Mohl by zemřít.
Řekl jsem ne. Pošlete ho pryč.
Já to udělám. Proč mě nenecháte?
Můžu ho zachránit!
Ten druhý pacient je VIP!
Udělejte, jak jsem řekl.
Už vás dál krýt nemůžu.
Jděte na jiný operační sál.
Nemůžu.
Chyťte ho.
- Chyťte ho! - Ano, doktore.
Zamkněte dveře.
Prosím?
Zamkněte dveře.
Ano. Dobře.
- Vypněte interkomy. - Dobře.
Neotevírejte dveře ani neberte telefon, dokud neskončíme.
Nechal zamknout dveře.
Ten kretén.
Dr. Čangu, těhotná oběť dopravní nehody.
Pojďte s námi.
Zavolejte Kang-hwaa.
Prosím?
Zavolejte Kang-hwaa! Okamžitě!
Kde je Kang-hwa? Nesehnali jste ho?
Ne.
Pokud budeme čekat, ztratíme matku i dítě.
Doktore.
Moje děťátko...
Nejdřív zachraňte moje děťátko.
Moje děťátko...
Zachraňte ji.
Nejdřív zachraňte ji.
- Doktore Čcho. - Ano?
Vaše žena...
měla nehodu.
Ju-ri, vzbuď se.
Ju-ri!
Proč jste to udělal?
Proč?
Měla jsi žít.
Měla jsi...
Měla jsi žít.
Promiň. Moc se omlouvám.
Omlouvám se za všechno.
Přestaň se obviňovat.
To není tvoje chyba.
Vztek, vina a žal
jsou vzájemně propojené.
Ale hlavně cítil vinu.
Myslel si, že by všechno bylo jiné,
kdyby ten den neoperoval.
Takže obviňuje sebe?
Ano.
A osoba, která ty emoce vyvolala, je pryč.
Zemřela.
Všechno v sobě potlačil a v důsledku toho onemocněl.
CHŮVA TO-JON OMLOUVÁM SE.
Zničíte si žaludek. Taky něco snězte.
To je jen začátek.
Deset minut je slušný výkon.
Bude se to jen zlepšovat.
Kde jste byl?
Nikde vás nemohli najít.
No...
Tam, kde vždycky.
Co vás vedlo k tomu, abyste se léčil?
Chce, abych ji nechal jít.
A já myslím,
že možná nazrál čas,
abych ji nechal jít,
protože se vrátila.
O čem to mluvíte?
Nemůžete si pěkné vzpomínky
ponechat a ty ošklivé zapomenout?
Jen pěkné vzpomínky...
Jen šťastné vzpomínky...
Kdybych si nechal jen ty,
nebyl bych teď tady.
Proč ne?
Tolik by mi chyběla.
Když mi tak strašně chyběla,
ani se mi o ní nezdálo.
Ju-ri?
Ano.
Šel jsem tam, když Kang-hwa v panice utekl,
ale Ju-ri už tam byla.
Jak věděla, kam...
- Ach. - Pět let ho sledovala.
Viděla, jak moc trpěl.
To je pravda.
Jak to zvládla?
Já vím.
Byla tam a sledovala, jak se kvůli ní trápí.
Plakala, omlouvala se mu. Byl to bolestný pohled.
Proč by se omlouvala?
Ona je na tom nejhůř.
RODINA A HJON-DŽONG
Taky chci žít.
Co to děláš?
Víš,
co je mnohem horší,
než říct: „Chci umřít“?
Co?
„Chci žít.“
O čem to tak najednou mluvíš?
Ju-ri říká,
že chce žít.
Neměla by žít, když chce?
Nevím, o čem to mluvíš.
Mluvili jsme o Kang-hwaovi a Ju-ri.
A Ju-ri je naživu.
Ju-ri...
brzo umře.
Brzo znovu umře.
O čem to mluvíš?
Cos to řekla?
Ju-ri...
umře?
Proč by Ju-ri umírala?
Proč by znovu umírala?
Co jste to řekla?
Můžu
žít?
Chci žít.
Chci žít, paní Mi-dongová.
Co tak špatného jsem udělala?
Je to všechno moje vina?
Chtěla jsem žít,
a chci pořád.
So-u, máma, táta...
Chci s nimi být dlouhou dobu.
Ju-ri.
Ano?
Kdy jsi během těch pěti let...
cítila největší frustraci
a přála si být naživu?
Právě teď.
Nikdy jsem si to nepřála víc než teď.
Můžu
žít?
VIP pacienti?
Je operují jako první?
Ano, už roky se to
tajně tak dělá.
Nikdo o tom nemá odvahu mluvit.
Pokoušíš se to změnit?
Ano, chce podat petici podepsanou všemi lékaři.
Nevyhodí tě?
Neboj. To se nikdy nestane.
Lepšího chirurga nemají.
Dobře.
Operace se musí provádět podle naléhavosti.
O tom nesmí rozhodovat peníze.
To je můj muž. Není úžasný?
To vážně je.
Můj zeť je skutečný lékař.
Jsi nejlepší.
DOKTORE ČCHO, MOCKRÁT VÁM DĚKUJI.
BEZ VAŠÍ POMOCI
BY MŮJ MUŽ DNES NEBYL NAŽIVU.
Z CELÉHO SRDCE VÁM DĚKUJI.
Kang-hwa.
Promiň.
To není tvoje chyba, ty idiote.
Řekli, že bylo moc pozdě.
I kdyby tě sehnali,
už by Ju-ri nezachránili.
Omlouvám se.
Neštěstí, které vás zasáhne jako blesk z čistého nebe,
není vaše chyba.
Promiň.